Dette er en fortælling om to verdener.
Den vi kender til, og den som kun eksisterer i hovedet-
- hos en ung flyver, hvis liv og fantasi-
- blev formet af en voldsom krig.
Al lighed med andre verdener-
- såvel kendte som ukendte, er helt utilsigtet.
Dette er universet. Det er stort, ikke?
Tusinder af sole og millioner af stjerner.
De er adskilt fra hinanden af store afstande og tynde gasskyer.
Men stjernelys gør skyerne transparente.
Hvor der ingen stjerner er, ses gassen som dystre skyer.
Som det store, sorte derhenne.
Hallo! Der er en nova. Et helt solsystem, der er eksploderet.
Nogen har leget med en uranatom.
Nej, det er heldigvis ikke vores solsystem.
Det der er en kuglehob.
Er den ikke smuk?
Nede i højre hjørne er der noget, der ligner et spejdermærke.
Det er en gasmasse, som ekspanderer med tusinder af kubikkm i minuttet.
Nu nærmer vi os hjemmet.
Månen, vores måne, er i første kvarter.
Og her er jorden, vores jord-
- den går i sin bane, som en del af mønstret, en del af universet.
Beroligende, ikke?
Det er nat over Europa. Natten den 2. maj 1945.
Ilden derhenne er en brændende by. Den blev bombet for en time siden.
Det, der ruller ind fra Atlanten, er ægte engelsk tåge.
Jeg håber, at alle vores fly er kommet helskindede hjem.
Selv skibene lyder bange.
Hør alle de lydene i luften.
Opgiv position. Opgiv position. Kom, Lancaster. Kom, Lancaster.
Position ukendt. Alder 27 år. Det er meget vigtigt.
Uddannelse abrupt afbrudt. Religion: Den engelske statskirke.
Konservativ af natur, labour af erfaring. Hvad hedder du?
Jeg kan ikke høre dig. Opgiv position. Kan du se vore signaler?
Giv mig min muslingeskal af ro min tro som stav at vandre med
min glædes skrift som aldrig svigter min flaske med frelse
min æres kappe, håbets eneste mål så skal jeg foretage min valfart.
Sir Walter Raleigh. Hellere det end at flyve rundt om Hitler.
Jeg forstår dig ikke. Hallo, Lancaster.
Vi sender, kan du modtage? Kom, Lancaster. Kom, Lancaster.
Men bag mig hører jeg bestandig hvor tidens vogn bevinget kører
foran os to ligger ørkener af uendelighed.
Andy Marvell. Et vidunder. Hvad hedder du?
Kan du høre mig? Jeg gentager, hører du mig?
Opgiv position, Kom, Lancaster.
Kan ikke opgive position. Mangler instrumenter og besætning.
Undtagen Bob. Han er død. De andre sprang ud på min ordre kl. 03.35.
- Opfattet? - 03.35, opfattet.
Warrenden-basen. Bombegruppe A G.
Warrenden, bombegruppe A G.
Det var trist med Bob. Vi holdt alle af ham.
Hallo G som i George. Vil du lande? Behøver du positionsangivelse?
Jeg hedder ikke G som i George, jeg hedder P for Peter. Peter D. Carter.
Major Peter Carter. Kan ikke lande, mangler landingsstel. Jeg springer.
- Tag et telegram. - Vi hører dig.
Telegram til min mor. Mrs Michael Carter, 88 Hampstead Lane i London.
88 Hampstead Lane i London.
Skriv, jeg elsker hende.
Hun skal vide, at jeg elsker hende forfærdelig meget.
Jeg har aldrig vist det, men jeg har altid elsket hende, hele tiden.
Hils også mine to søstre, glem ikke dem.
Opfattet, vi kan høre dig.
- Er du skadet? Springer du? - Hvad hedder du?
- June. - Jeg springer, men der er en ulempe.
Jeg har ingen faldskærm.
Hallo, Peter. Forstår ikke. Hallo, Peter, kan du høre mig?
Hallo, June. Vær ikke bange. Det er nemt.
Det er slut, og jeg vil heller springe end at blive stegt.
Efter nogle tusinde fod kan jeg ikke mærke noget.
Jeg har vel ikke skræmt dig?
- Nej, du har ikke skræmt mig. - Dygtig pige.
Kan du ikke tage radiotelegrafistens skærm?
Den er i laser. Granatild. June, er du køn?
- Jeg ser ikke så tosset ud. - Du har en god stemme, du er modig.
Jeg har kendt masser af piger-
- men en amerikaner, jeg aldrig får at se, hører mine sidste ord.
Det er underligt. Næsten sødt.
June, hvis du er i nærheden, når de samler mig op, Så vend blikket bort.
Måske kan vi gøre noget, Peter. Lad mig rapportere det.
Kun du kan hjælpe mig. Jeg gør det på min måde.
Jeg vil være alene med dig, June. Hvor er du født?
- I Boston. - Mass?
Et godt sted at blive født. Er du forelsket i nogen? Svar ikke på det.
- Jeg kunne nok elske dig. - Du er livet, jeg forlader dig.
- Hvor bor du? - På en herregård et stykke herfra.
Lee Wood House. Et gammelt hus.
Godt. Jeg vil spøge for dig. Du er vel ikke bange for spøgelser?
- Nej, jeg er ikke bange. - Hvornår kommer du hjem?
Jeg har tjeneste til kl. seks. Jeg får morgenmad her og cykler hjem.
Oftest langs stranden. Det her er så meningsløst!
Nej, det er så meningsfyldt, som det kan blive.
Skærmen kan vi ikke gøre noget ved. Snart har jeg vinger.
Tænk nu, om de er moderne! Jeg vil ikke have propeller.
Hvad mener du om den næste verden? Jeg har mine spekulationer.
Den starter nok, hvor den her endte, hvis vi lyttede til Aristoteles.
De små problemer løst, men større er værd at løse.
Jeg ved det snart. Jeg slutter sendingen. Farvel, June.
Hallo, G som i George. Hallo!
Vi ses, Bob. Du ved allerede, om vi har propeller eller vinger.
Propeller eller vinger.
Sådan gik det til: Han lå oven over mig-
- så jeg dykkede for at komme væk. Så kom der en skudsalve.
- Han dykkede, men jeg blev ramt. - Det var synd, gamle dreng.
Navn og rang.
Kom nu, drenge. Giv mig lidt plads.
Værelse med bad. Har I underholdningstropper her?
- Nej, det har vi ikke. - Så bliver vi.
- Officerernes kvarter. - Alle er lige heroppe, kaptajn.
Undskyld, kammerat.
Tag over.
- Jeg ville gerne ringe. - Det bliver rigstelefonen.
Løjtnant Trubshaw.
De kan ikke vente længere. De tager fejl om Deres kaptajn.
- Det er ikke mig, der tager fejl. - Her tager vi ikke fejl.
- Er det her flyversektionen? - Det burde De vide.
Peter kan ikke have klaret det.
- De så jo på ordren for mig. - Ja. Det var mod reglerne.
Regler er til for at brydes. Hans tid var en halv time efter mig.
Er han ikke fraværende uden grund, så har nogen taget fejl.
Ingen her har taget fejl i 1.000 år.
Det er altså sket.
- Pigen før mig var her 640 år. - Hellige død!
Hun sagde, at hvis noget ikke stemmer, lyder alarmen i arkivet.
Det vil jeg tro! Der bliver vel panik?
Det er kun det levende arkiv. Alle på jorden har en mappe:
Russere, kinesere, sorte, hvide, republikanere og demokrater.
Hellige død. At der også findes arkiver heroppe.
Heroppe må alle begynde forfra, lige præcis som de vil.
Er det ikke himmelsk?
Forstår du?
Millioner af mennesker drømmer om at være arkivar.
- Og sig ikke hellige død. - Hvorfor ikke?
For os er døden ikke hellig.
Tak for oplysningen, chef.
Nådada, sådan så der ikke ud derhjemme.
Hjemme hos mig gjorde der.
- Skriv under her. - Jeg vil ikke starte alarmen.
Hvor mon jeg skal melde mig?
Jeg håbede, at der ville være hunde.
- Godmorgen. - Godmorgen.
Hvor skal jeg gå hen?
Jeg er ny. Jeg er lige kommet. Hvor skal jeg melde mig?
- Mener du flyvepladsen? - Flyvepladsen?
Hvor er jeg? Hvad hedder stedet?
- Burrows. - Hvor ligger det?
- Lee Wood. - Lee Wood?
Er der er hus, der hedder Lee Wood House?
Det ligger ved røgen bag træerne.
Der er en vej på stranden. Kan du se cyklen?
- Hvem er det? - Der bor nogle amerikanere.
Kom her, Jock.
- Goddag. - Goddag. Hvad er der galt?
Du er June.
Du er Peter.
Hvordan kom du her? Dejligt, at du er i sikkerhed. Hvordan gik det til?
- Det ved jeg ikke. - Er du såret?
Mit hoved føles lidt underligt.
Du har et lille sår på hovedet. Ikke noget alvorligt.
- Det var en grim spøg. - I så fald på min bekostning.
Jeg har grædt, lige siden vi tog afsked.
- Græd ikke, elskede. - Peter, min elskede.
Bestilt: 91.716 Leveret: 91.715
91.716 er ordren, 91.715 er tjekket ind.
- Ledsager 71? - Det kunne være sket for alle.
- Hvordan skete det? - Alt var planlagt undtagen tågen.
Piloten sprang ud. Han forsvandt i tågen.
Løjtnant Trubshaw.
Du har ventet på din pilot hele dagen.
Der var en forbandet tyk tåge over kanalen. Undskyld sproget.
Men den var så tyk, at man kunne gå på den.
Kaptajnen sagde, vi skulle springe, når vi var over kysten.
Han vidste, hans skærm var værdiløs. Den blev ramt, da han forbandt mig.
Men han sagde intet. Jeg vidste det, for jeg var allerede skredet.
Jeg mener... jeg var død.
- Det forstår jeg. - Jeg vidste, han skulle hertil.
Så jeg ville vente på ham. Den unge dame er helt uskyldig.
Jeg beklager, hvis jeg har brudt reglerne,
19 timer og 50 minutter er der gået.
- Fejltrin skal rapporteres straks. - Jeg mistede besindelsen.
- Du har ikke arbejdet i lang tid. - Jeg begyndte her...
...under den såkaldte ærerige franske revolution.
Jeg forstår. En naturlig død.
Jeg tabte besindelsen.
Så enkelt er det ikke.
Han er blevet forelsket.
Det komplicerer tingene.
Du må gøre dit bedste.
Du må straks tage til jorden.
Du må forklare dit store fejltrin for major Carter. Bed ham følge med.
Vent!
Kaptajnen er vel ikke urimelig?
Kaptajnen? Kun efter nogle glas.
- Undskyld? Nogle glas? - Øl.
Aha! Øl.
- Det er svært at få fat i whisky. - Det er klart.
Når du møder Peter, vil du så hilse ham?
- Bare sig: "Hvad har du gang i?" - Bon.
Man savner virkelig farve deroppe.
Hvilken aften... Som skabt til kærlighed.
En drink, elskede?
Mon ami.
Godaften.
Jeg holder dem her en stund.
- Hvordan har du det, min ven? - Bedre end nogensinde.
- June, vågn... - Hun kan ikke vågne.
Vi taler i rummet, ikke i tiden.
- Er du skør? - Se på dit ur.
Det har ikke bevæget sig, siden du sagde: "En drink, elskede?"
Det vil ikke bevæge sig. Intet vil bevæge sig-
- før vi har talt færdig. Det er bare et lille nummer.
- Hvem er du? - Vi skulle have mødtes 4.10 i går.
- Desværre lykkedes det ikke. - Men jeg var her jo ikke...
Jeg har en meddelelse fra mr Trubshaw.
- Bob? Bob er død. - Ja, han er død.
Han bad mig sige: "Hvad har du gang i?"
- Det lyder som Bob. Men han er død. - Afgjort.. Men hvordan. Hvorfor?
- Artillerigranater. - Og hvad sker der den mand...
...som springer ud fra sit fly uden faldskærm?
- Hvorved du det fra? - Det er mig, der fortæller dig det.
Din tid var inde, men du blev væk på grund af det engelske klima.
Jeg er franskmand.
- Hvad vil du nu have? - Dig. For at ledsage dig.
- Hvorhen? - Til træningscentret.
- Træne til hvad? - En anden verden.
- Du mener ikke... - Det er præcis, hvad jeg mener.
Det er jo utroligt. June!
June!
- Nå. Og hvis jeg nægter at gå? - Det kan du ikke. Din tid var inde.
Du har ved en fejl fået lov at blive på overtid i... nu taler vi i tid-
- cirka 20 timer. Gevinsten er helt og holdent din.
Du har intet tabt, kun vundet.
Hvad så med hende?
Udsøgt... Du får hende at se igen, når hendes tid er inde.
Hun vil blive 97 år. Jeg har set i hendes mappe.
- Jeg elsker hende. - Men du kære...
Hvad er kærlighed? Øjeblikkets følelse, men jeg står for evigheden.
- Loven for denne verden og næste. - Hvad er lov?
- Lov er lov. - Ja, men lov baseres jo på fornuft.
I går var jeg ikke forelsket, i dag er jeg det.
Hvor mange er ikke forelskede?
Soldater, flyvere, protesterer de, når tiden er inde? Nej, de gør ej.
Det har de ikke ret til. Men det har jeg!
Pga. din fejl er jeg forelsket.
Min situation har forandret sig siden i går.
Da var jeg klar til at dø. Det var din fejl, at jeg ikke gjorde det.
Hvem repræsenterer du? Hvem styrer det sted, du kommer fra?
Jeg må ikke udtale mig politisk.
- Man må kunne klage. - Til hvem?
- Det må du finde ud af. - Det er aldrig sket før.
Du er opsat på at få mig i knibe.
- Du har fåetmig i knibe. - Hør lige her.
Du vil ikke have, jeg skal bruge vold?
Du kan da prøve.
Jeg forlader dig lidt. Jeg vil bede om yderligere instrukser.
- Sådan skal det lyde. - Bliv nu ikke mere forelsket.
Du er advaret. Hun er charmerende.
Du er alligevel ikke så slem.
- Spiller du skak? - Ja.
Det gør jeg også. Vi kunne spille hver dag.
- En anden gang. - Næste gang, måske?
Au revoir, mon ami.
Nej tak, skat.
Nej tak til hvad?
Du spurgte, om jeg ville have en drink.
Gjorde jeg?
Ja, nu husker jeg det.
- Hvad er der i vejen med mig? - Er det hovedet igen?
Det er det måske. Der skete noget sært, mens du sov.
Jeg har ikke sovet.
- Hørte du ikke, vi talte? - Nej. Hvem kunne du tale med?
- De sendte nogen hertil. - "De"? Hvem er "de"?
Det ved jeg ikke.
June, ser jeg sindssyg ud?
Nej, det synes jeg ikke. Er du det?
Der var da tyk tåge i går? Og jeg sprang ud uden skærm.
- Det er din historie. - Hvorfor lever jeg så?
Jeg ved det ikke, og jeg er også ligeglad.
Min faldskærm var skudt i stykker. Og hvorfor druknede jeg ikke?
- Du behøver ikke bevise noget. - Jo, ifølge denne her person.
- Hvilken person? - Den ledsager, de sendte hertil.
- Jeg blev væk for ham i tågen. - Synd for dem, godt for mig.
Jeg sagde, at jeg ville klage.
Det er ikke min skyld, jeg lever, og ikke min skyld, jeg elsker dig.
Måske var han her slet ikke. Franskmand, hvor er du ?
- Hvad er der? - En forfærdelig hovedpine.
June! Er du her endnu?
Selvfølgelig er jeg her endnu.
Jeg troede, du var blevet væk.
Hos dr. Reeves. Godmorgen, miss June!
Ja, det er rigtigt. Doktoren er i sit, De ved... Sit camera obscura.
Han har lige fået en ny linse, og den giver et fantastisk billede.
Han projicerer på havebordet.
Han bliver glad, hvis De kommer. Han viser det for hundene nu.
Det er en dejlig dag.
Mrs Bedwells ænder er for tidligt ude. Æggene kan gå til spilde.
Cykelsæsonen begynder.
Det var en dejlig pige. Nu skal mrs Tucker hente vores rationer.
Der er hun. Præsten og søsteren er vel ikke på vej herhen? Nej... godt.
Kø hos slagteren... Han har nok indmad.
Herligt, børnene leger i pytterne. Lige som i min tid.
Det træ der burde fældes.
Gamle Mary ser helt sprælsk ud. Sally Allgood skaffer sig selskab.
Der kommer June. Hun går i skønhed som natten.
Men hun cykler, og solen skinner. Sød pige.
Hun er mere værd end en ambassadør i Lee Wood.
Kom op!
- Hej, doktor! - Kom ind og luk døren.
- Overvåger du dit kongerige? - Byens læge skal vide alt
Du aner ikke, hvor mange diagnoser jeg har stillet heroppe fra.
Jeg elsker at se på byen herfra. Den ser så anderledes ud.
Det er fordi, du ser den klart og alt samtidig, som digteren.
- Jeg vil tale med dig. - Ja, men det vedkommer ikke mig.
Dr. McEwen sagde, at det her var din afdeling.
- Jeg er en landsbylæge. - Kun fordi du bor i landsbyen.
Det, du ikke ved om neurologi, kan ligge i en jordnød.
Jeg gætter godt.
Dine gætterier er blevet omtalt i flere berømte tidsskrifter.
- Dr. McEwen sagde... - Jeg ved det, jeg har talt med ham.
- Har du? - Da jeg havde talt med dig.
Det er RAFs afdeling. Carter skal til sin station i dag.
- Det ved jeg. - Hvad har du med det at gøre?
Jeg er bare interesseret.
- Han er en sag for RAF. - Han er en person, ingen sag.
En fin person, som jeg ønsker, du skal møde.
Jeg ønsker ikke, at hvem som helst skal spørge ham om en masse.
Jeg er sikker på, at RAF ikke ville...
Jeg talte med hans kommandofører. Også med militærlægen.
Havde du gjort sådan, havde jeg straks fortalt det.
Du kan ikke kidnappe RAF-officerer, bare fordi, de har pæne næser.
Det er ikke næsen, det er stemmen. Det var den, jeg faldt for.
Han tror, han sprang uden skærm? Hallucinerer han?
- Bliver han bleg under anfaldene? - Ja, det blev han.
- Og har han hovedpine her? - Det tror jeg.
Du må hellere spørge ham. Men han ser og hører ting.
- Sagde du, han vrøvlede? - Nej, han taler meget logisk.
Så er han ikke forelsket. Farvel.
Frank! Hans næse er vældig sød.
Jeg kommer ved tetid.
Det er dr. Reeves. Fart på.
- Shakespeare staves ikke sådan. - Er du hans agent?
"Aldrig i verden får vi nogen mur ind."
"Det kan nogen af..."
Kære rekrut Logan, Bottom er ingen gangster. Se her.
El eller anden må forestille muren. Han skal bare have lidt kalk-
- eller mørtel for at antyde, han er en mur.
Sine fingre kan han holde sådan her-
- og gennem sprækkerne kan Pyramus og Thisbe hviske.
- Prøv så. - Må jeg prøve?
"En eller anden skal være mur. Han skal bare have lidt kalk-
- eller ler eller mørtel for at antyde, han er en mur."
Skak.
Peter? Skak.
Den havde jeg ikke set.
- Goddag. - Major Carter. Dr Reeves.
- Må jeg få te? - Den er allerede bestilt.
- Hvem vinder? - June er meget dygtig.
Sæt dig ned.
Jeg har fortalt Peter, hvem og hvad du er, det hele.
- Det var ikke så lidt. - Du ved alt om ham.
Har hun læst dine digte?
- Du ved vel, at det er Peter Carter? - Det vidste jeg ikke.
- Vi var ikke kommet så langt. - Jeg har dine bøger i biblioteket.
Jeg kan lide dit sprog. Jeg håber, at vi kan tale ordentligt sammen.
- Det håber jeg også. - Lad os nu komme til sagen.
- Har du hallucineret før? - Aldrig.
- Hvad er du i det civile liv? - Jeg studerer ved Oxford.
- Lever dine forældre? - Min mor. Mine søstre er lotter.
- Hvordan døde din far? - På samme måde som jeg.
- Hjernen? - Nej, krigen. Han døde i 1917.
- Er du 29 år? - 27.
- Værnepligtig? - Frivillig, startede i 1941.
- Bombefly? - Kystfly, lærer og så bombefly.
- Du må have fløjet mange missioner. - 67.
Lod de dig fortsætte med den erfaring?
- Lederfly. - Var det grimt?
Nogen skal jo gøre det.
Hvornår begyndte hovedpinerne?
- Hovedpinerne? - Jeg ved, det har stået på en tid.
Jeg ved, du ikke har fortalt det til din militærlæge.
- Hvad mere ved du? - Jeg kender dine øjne.
- Du ved en hel del. - Jeg vil gerne vide mere.
Det er i orden.
- Hvornår startede hovedpinerne? - For et halvt år siden.
- Slemme? Hvor gjorde det ondt? - Her.
Frontal og temporal. Har du fået et hårdt slag i hovedet?
Bare det sædvanlige. Jeg blev tabt på hovedet som spædbarn.
- Ødelægger det noget for dig? - Ja, desværre.
Jeg prøver at finde på noget bedre.
- Må jeg prøve noget? - Ja, værsgo.
Vend ansigtet denne vej. Sid helt stille.
Hold øjnene stille og se ligeud.
- Hvad ser du? - Den rødhårede pige med benene.
- Hold blikket fæstnet på hende. - Det bliver let.
Uden at bevæge øjnene, hvad ser du i højre øjes udkant?
Kaminen. I midten ser jeg pigen.
Til venstre?
- Vinduer. - Gardiner?
- Hvilken farve? - Røde.
- Det er nok. - Hold op med at se på pigens ben.
Jeg følger bare lægens ordre. I øvrigt er hun kalveknæet.
- Manglende appetit eller tørst? - Nej, slet ikke.
Du har spist mere end normalt.
Du har set på mine messeregninger.
- Og har du set noget? - Nogen.
- Tydeligt? - Lige så tydeligt, som jeg ser dig.
- Har du hallucineret før? - Nej.
Sig mig... Tror du, den menneskelige sjæl lever videre efter døden?
Du sagde, du havde læst mine vers.
- Og du? - Jeg har aldrig tænkt på det. Og du?
Jeg ved det ikke. Jeg har tænkt for meget på det.
Blev jeg ikke budt på te? Det er over tetid.
Jeg har et sidste spørgsmål. Det kan lyde lidt fjollet, men...
Har du mærket lugten af noget, som absolut ikke er der?
Det er underligt...
- Hvordan vidste du det? - Det var et greb i luften.
Jeg ville ikke fortælle det.
Det kan forklare alt det unormale, du har set og hørt.
Men det forklarer ikke, hvordan jeg overlevede et spring uden skærm.
Nej, men der er sikkert også en forklaring på det.
Den himmelske budbringer... Så du ham tydeligt?
- Lige så tydeligt, som jeg ser dig. - Og du mærkede duften samtidig?
- Ja, den var tydelig. - Var duften behagelig?
Det lugtede som stegte løg.
Har budbringeren vist sig igen?
Han vælger et tidspunkt og standser tiden.
- Peter klager over sin indkaldelse. - Sådan skal det være. Giv ikke op.
Det vil jeg heller ikke. Det var et held, June kendte dig.
Junes venner er heldige. Nu har jeg dårlige nyheder.
- Hvorfor smiler du så? - Du kommer med mig til mig hus.
Jeg vil møde denne person-
- og det er dejligt med en pige i huset. Hun her kommer så sjældent.
- Hvad med min kommandofører? - Ordnet. Jeg er din kommandofører.
Og i mit hus bliver der serveret te kl. 16.30.
Her kommer den kl. 17.
- Kage, doktor? - Mange tak.
Det går fremad, Frank.
20-20.
- Jeg beklager, men 20-21. - Du beklager ikke noget. Klar?
- Det var nær på. - Nær på tæller ikke. 21-21.
- Tæl til ti. - Mon Peter kan spille?
- Spørg ham, når han vågner. - Han har sovet i næsten tre timer.
Han vågner ved 11-tiden.
- Kan du sige tiden? - Jeg kender patienten.
Så fortæl noget om ham.
- Spiller vi bordtennis eller ej? - Din serv.
- Klar? - Ja.
Dit sæt.
- Hvad synes du om ham? - Han er fascinerende.
- Det synes jeg også. - Ikke biologisk, medicinsk. Drink?
Hvad står der i bøgerne?
Jeg ser en mørk fremmed i hans liv.
- Ved du, hvad der er galt? - Ja, det tror jeg.
- Bliver han rask? - Han bliver rask.
- Vil han hallucinere igen? - Ja.
- Hvor ved du det fra? - Ledsageren skulle komme tilbage.
- Får han det så værre? - Hvorfor skulle han det?
At se ting, at spekulere over sit eget liv, tale med en fantasimand...
- For ham er han virkelig. - Påvirkes hans hjerne?
Den påvirkes, men ikke sådan som du mener.
Det var derfor, jeg spurgte ham om hans lugtesans.
Hallucinationerne kan sammenlignes med en virkelighedsoplevelse.
De er en kombination af syn, hørelse og tanke.
For en neurolog peger det på en kobling til lugte- og smagssansen.
Når det er konstateret, ved vi, hvor vi skal lede.
Jeg vil kun vide en ting til om ham, og den kan jeg få at vide senere.
- Jeg vil ikke fortælle mere. - Tak.
- Hvordan overlevede han springet? - Det ved jeg ikke.
At vide det ville redde ham.
Det ville hjælpe. Men det vigtigste er, at han vinder sagen.
- Er det dit alvor? - Vi må hjælpe ham til at vinde.
- Hvordan? - Vi må høre, hvad ledsageren siger.
Hvad hvis han taber? Det er jo absurd.
Mærker vi, at han vil tabe, finder vi ud af, hvordan han overlevede.
Ellers finder vi på noget. Vi tager nogle drinks-
- så finder vi på den bedste løgn i medicinens historie.
- Et spil til? - Hvorfor ikke?
Vær rolig. Han ringer med klokken, hvis han får nyt besøg.
Du server.
Klar?
Doktor. Han er her... June!
Doktor!
Goddag, min ven. Hvordan går det?
- Ikke særlig godt. - Ikke særlig godt.
Det nytter ikke at ringe på klokken. Der sker ikke noget.
Mit lille nummer, husker du. Og hvad er tid?
Kun tyranni.
Advar mig næste gang.
- God bog. - Kender du forfatteren?
Nej, men jeg spiller ofte med Philidor.
Den største skakmester. Fransk. Følg med, så præsenterer jeg dig.
Godt. Jeg mener, at du kommer med gode nyheder.
- Hvordan ved du det? - Du lokker jo med Philidor.
Det ville du ikke behøve, hvis du alligevel skulle ledsage mig.
På embedets vegne har jeg gode nyheder til dig.
Du får tilladelse til at klage til den højeste ret.
Det bliver en elegant affære-
- som starter om tre dage, så du kan forberede din klage.
Glæd dig ikke for tidligt.
Anklageren... Jeg må ikke udtrykke personlige anskuelser...
- Hvem er det? - Forbered dig på et chok.
Fortæl det værste.
- Abraham Farlan. - Undskyld?
- Abraham Farlan! - Ham har jeg aldrig hørt om.
- Han bor i Boston. Massachusetts. - Der har jeg aldrig været!
Abraham Farlan døde i Boston i 1775. Siger datoen dig ikke noget?
- Lexington Concord. - Godt! Den amerikanske frihedskrig.
- Blev han dræbt? - Af en britisk kugle.
Så er han måske partisk.
Han hader dig. Han hader alle englændere.
Og han hader din lille affære med en pige fra Boston.
- Det er ikke en lille affære. - En stor affære er endnu værre.
- Jeg vil appellere. - Vi måtte vælge den bedste.
Afdelingens ære står på spil. Du må også vælge den bedste.
Må jeg vælge en hvilken som helst advokat?
Hvem som helst, der har levet på jorden.
Alle står til din rådighed. Du kan vælge mig.
Så ville du vel blive glad.
Abraham Farlan forbereder sig nu.
Du kan vælge Sokrates, William Pitt eller Henrik VIII.
Eller hvorfor ikke madame du Barry? Hun ved alt om kærlighed.
- Meget ensporet. - Du er dygtig til skak, Philidor.
Jeg vil tænke over det.
- Må jeg låne den her? - Den tilhører doktoren.
Doktorer...
De skaber store problemer i mit hverv.
- Han var her igen. Han narrede os. - Ja, han var her.
- Og de lå på gulvet. - Peter, sæt dig ned.
Se op.
- Du har talt en del. - Ja.
Du gik vel ikke med til noget? Godt.
- Må jeg blive natten over? - Jeg siger det til mrs Tucker.
Jeg siger, at du bliver.
- Må jeg sove her med bøgerne? - Ja, jeg skaffer en feltseng.
Gode nyheder, elskede. Jeg må klage.
- Virkelig? - Jeg vil ikke forlade dig.
Det behøver du heller ikke. Det skal nok ordne sig.
Hvis jeg kan finde en god advokat.
Det er vigtigt. Jeg vil ikke miste dig.
Jeg vil ikke slippe dig. Jeg lader ingen tage dig fra mig.
Det hjælper ikke. Dommen gælder i både denne og den næste verden.
Drik det her.
- Peter må klage. - Fint. Mærkede du en lugt?
Stegte løg igen? Godt. Drik det her. Hovedpine?
- Fortæl, hvad han sagde, i morgen. - Han sagde... du godeste.
- Han tog mine 100 bedste spil. - Alekhins skakbog. Er du sikker?
- Ja, sikke en frækhed. - Ja. Du bør gå i seng.
- Jeg vil først tale med dig. - Sov først, så er du frisk i morgen.
- Jeg tror ikke, I tror på mig. - Det gør vi!
Her på jorden er jeg din forsvarer-
- og som sådan tror jeg på alt, hvad du fortæller mig.
- Dr. Gaertler! - Dr. Reeves.
- Det er en svær stuegang. - Har dr. McEwen tid?
Han skal operere, men han er ikke begyndt endnu.
- Han kan tage imod i vaskerummet. - Tak.
- Hvad foregår der? - Vi burde operere i aften.
Det er umuligt. Er diagnosen sikker?
Ja. Han fik en hjernerystelse for to år siden.
Røntgen afslører intet-
- men du har set disse hallucinationer med lugte.
Alt peger på en sammenvoksning af arachnoidea og lugtnerven i hjernen.
- Jeg har aldrig set en operation. - Jeg har set flere i Paris.
Jeg har notater, som kirurgen kan få at se.
Det bliver dr. Leiser. Han er en dygtig neurokirurg.
Det er ikke en krisesituation. En hvilken som helst dag kan bruges.
Nej, og jeg skal sige hvorfor, og hvorfor det er en krisesituation.
Jeg er bange for permanente hjerneskader.
Sindssyge? Hvorfor?
Fordi hans retssag er i aften, og han har ingen forsvarer.
Han sidder i biblioteket og sover kun, når jeg doper ham.
Han har en god hjerne, men anfaldene...
Det er fejlen med en god hjerne, den er stærk nok til at skade sig selv.
Dumhed har reddet mange mænd fra galskab.
Han har haft flere samtaler med sin budbringer.
Hallucinationer, men jeg har aldrig set sådan en fantasi.
Jeg har lært noget om den næste verdens love og arkitektur.
Men han holder sig altid inden for sin fantasis grænser.
- Det forstår jeg ikke. - Det er opspind, men logisk.
Grunden til det hele er, at retssagen finder sted i aften.
Han skal vinde eller tabe i aften, og derfor må vi operere i aften.
Nogle må hjælpe ham til ikke at tabe, ellers mister vi ham.
Hvad med... ham?
Lincoln? Det ville være synd at blande ham ind i det.
Men han ville nok ikke være partisk.
Platon.
Tænk at blive forsvaret af Platon. Ingen ræsonnerer bedre end Platon.
Han var 81, da han døde, måske synes han, kærlighed er uvigtig.
Platons tanker om kærlighed er meget enkle.
Han citerede Sofokles på spørgsmålet om han kunne værdsætte en kvinde.
- Hvad sagde han? - Han sagde:
"Jeg er glad for at være fri. Det er et evigt slaveri."
Disse grækere. Kolde som marmor.
Havde han været fransk! Richelieu var uimodståelig som 80-årig.
Hvorfor ikke Richelieu?
Jeg kunne ikke lide ham i "De tre musketerer".
Salomo?
Nej? Men kære ven, hvem så? Der er kun få timer til.
De er alle fantastiske mænd, men hvad ved de om moderne problemer?
- Det er selvfølgelig sandt. - Det burde være en englænder.
Ikke en kendt en, bare en med et godt hoved.
Godt?
Denne Abraham... Farlan, var han berømt?
Den første amerikaner, som blev dræbt af en engelsk kugle.
- Var han filosof eller statsmand? - Han var lærer.
Se selv! Platon ville sikkert tale om opfattelse og årsager.
- Undskyld? - Forstår du det heller ikke?
- Nej. - Det er enkelt.
Hvorfor er du så interesseret i, at jeg skal vinde min sag?
- Jeg? - Ja, du.
Hvorfor kører jeg på denne rulletrappe?
- Du narrer mig vel ikke? - Hvad er det for noget at sige?
Fjern den slikkepind. Dine forslag tiltaler mig ikke.
- Jeg går, inden det er for sent. - Peter. Peter!
Peter, kom tilbage! Peter.
Peter, kom tilbage!
Peter, kom tilbage.
Peter... Peter, kom tilbage.
Peter, kom tilbage.
Peter, min elskede, kom tilbage.
Han fik mig næsten.
Han får det snart bedre. Ambulancen burde være her nu.
Ring til dr. McEwen og sig, vi skal operere i aften.
Det drejer sig om liv eller død. Giv besked om ambulancen.
Send et telegram til hans mor. Han har også to søstre.
Peter, June ringer. Hun kommer straks.
Han fik mig næsten.
Han er en udspekuleret rad. Jeg var nær ikke sluppet væk.
Lad ingen narre dig. Du blev lovet en fair retssag.
- Giv ikke op. - Jeg har ingen advokat.
De kan ikke begynde, før du har en advokat.
De udpeger en nikkedukke. Eller kalder det udeblivelse.
Vi skal nok finde en. De begynder ikke før.
- Ikke en berømthed. - Nej, det vil ikke være godt.
Måske en ven af dig? Telegrafisten, måske. Tænk over det.
- Kunne du ikke komme igennem? - Stormen har lukket ledningerne.
- Jeg tager cyklen. - Du gør mere nytte her.
Kommer ambulancen, så vent ikke på mig. Møder jeg den, tager jeg med.
Lad ham ikke fortvivle. Hans liv er i dine hænder.
- Hvor er Frank? - Han kommer snart.
Jeg må tale med ham. Bob er vist ikke den rette mand.
- Det vil jeg sige til ham. - Kender du Bob?
Han var min radiotelegrafist. Meget dygtig fyr.
- Vi skal nok finde nogen. - Tiden er næsten inde.
- Frank finder på noget. - Han skal skynde sig.
Pas på!
Dr. Reeves!
Hent brandslukkeren og nogle tæpper.
- Kan jeg hjælpe? - Hold øje med vejen.
Han så os ikke, før det var for sent. Han svingede for at redde os.
- Det føles forfærdeligt. - I kunne ikke gøre for det.
Han var interesseret i denne sag, ikke?
Jeg så de notater, han gav dr. Leiser. En god diagnose.
Han gav også råd om operationen.
- Er dr. Leiser dygtig? - Den bedste.
Frank...
Jeg er her, skat.
Hvor er Frank?
Han er gået i forvejen.
Han har været ude for en ulykke.
Ikke?
Ja. En alvorlig ulykke.
Er han død?
Ja, han er død.
Nå, drenge, forsigtige.
Godt, doktor.
Så starter vi.
- En atropininjektion? - Er det kraniet?
Ja.
Hallo, major. Vi er klar til Dem.
Dr. Reeves? Tillad mig at levere Deres bog tilbage.
- Det er altså Dem. - Jeg præsenterer Dem for Philidor.
Kære kollega, det er et særtilfælde. Jeg afleverer dr. Reeves.
- Som du vil. - Tak.
- Vær ved godt mod, kammerat. - En af vores bedste mænd.
- En af dine landsmænd. - John... Bunyan, selvfølgelig.
- Hvordan har den kære Peter det? - Han har en lille chance.
- Dr. Frank Reeves? - Ja.
- De kender major Carters klage? - Ja, det gør jeg.
- Han har valgt Dem som advokat. - Det håbede jeg på.
Accepterer De? De har meget lidt tid til at forberede sagen.
- Hvordan kan vi hjælpe Dem? - Jeg vil møde min klient.
Og jeg vil indkalde løjtnant Trubshaw som vidne.
Ledsager 71, før dr. Frank Reeves til major Carter.
Peter. Peter!
Hej, Bob. Dig troede jeg ikke, jeg skulle møde så hurtigt.
- Det var dr. Reeves idé. - Jeg indkaldte ham.
- Kommer de ikke til at savne mig? - Savne dig? Du kender mig da.
Jeg beundrer den kirurgs arbejde. Du er i gode hænder.
Hør... Jeg er smigret, men er du sikker på, jeg er den rette mand?
Tror du ikke, jeg kom ud på dybt vand? Jeg er ikke advokat.
- Bliver det politik, er jeg fortabt. - Noget har du vel?
- Kun lidt sund fornuft. - Det er godt nok til mig.
- Sig ja. - Han har intet valg.
- Hvad er problemet så? - Jeg skal have beviser.
Se på hende.
Himmel og hav. Hun ser ud som en sød pige.
- Det er hun. - Næppe din type, kaptajn.
Jeg elsker hende.
Hendes udtale er anderledes, men det er som musik i mine ører.
Vi er født langt fra hinanden...
- Men vi er skabt for hinanden. - Smuk prosa.
- Tilgiv mig. - Det skal man ikke skamme sig over.
- Må jeg kysse hende? - Ja, men hun mærker det ikke.
Det gør ikke noget.
Disse englændere. Hvorfor kysse en pige, som ikke mærker det?
Se! Her er dit bevis.
Hendes tårer.
- Gid jeg kunne tage en med. - Advokat, du kan, hvad du vil.
- Hvorfor tager vi ikke en med? - Tillad mig.
Sådan. Det er det eneste virkelig bevis, vi har.
Skynd dig. Vi kan ikke lade retten vente.
Retten samles for at behandle sagen-
- arkivet mod major Peter David Carter i Royal Air Force.
Han påstår forsømmelighed og rettigheder-
- som skyldes forsømmeligheden.
Han ansøger om bortfald af sin afslutningstid på jorden-
- og for en genoptagelse af hans sag. Vi har tilladt denne klage.
Juryen må afgøre, hvorvidt den er rimelig.
Sagen har vakt stor interesse, derfor er tilhørerskaren stor.
Vi har siddepladser til alle, som vil være her.
De første rækker er reservert til dem med interesse i sagen.
Medlemmer af juryen...
Lad jer ikke påvirke af noget andet end fakta og jeres samvittighed.
Retten vil gøre alt for at hjælpe jer med at nå frem til et resultat.
Anklageren kan tage plads.
Forsvareren kan tage plads.
Anklageren indleder sagen.
Deres nåde. Medlemmer af juryen.
Denne sag har tre spørgsmål.
Peter D. Carter, en englænder-
- skulle være død den 2. maj 1945-
- klokken 4.10 britisk sommertid.
På grund af en fejltagelse, som jeg må påpege er højst usædvanlig...
...døde sagsøgeren ikke. Derfor første spørgsmål: Hvem er ansvarlig?
Da han blev anmodet om at melde sig 20 timer senere-
- nægtede sagsøgeren at følge med ledsager 71-
- fordi han i sin lånte tid-
- havde fået nye pligter af påstået permanent natur.
Han påstod, at i de 20 timer-
- var en ung dame af god amerikansk familie blevet forelsket i ham.
Deraf spørgsmål nummer to? Skal vi tro på det?
Desuden hævder han, at i de 20 lånte timer...
Deres nåde, jeg protesterer mod anvendelsen ar ordet "låne".
At låne betyder at bruge noget, som man ikke ejer selv.
Min klient har ikke skaffet sig noget. Han fik disse timer.
Han brugte ikke noget, han ikke ejer. Han ejer sit eget liv.
Næste spørgsmål er, om englænderen elsker den amerikanske kvinde.
Og hvad vigtigere er, om hun elsker ham.
- Hvorfor betoner De nationaliteten? - Det er utrolig vigtigt.
- Hvorfor? - Fordi vi diskuterer kærlighed.
Det kan indtræffe mellem en englænder og en amerikaner.
- Og... vice versa. - Det er muligt.
Men hvad er disse kærlighedsaffærer, dr. Reeves?
Mænd og kvinder, tusinder af km hjemmefra.
Langt væk fra de kære derhjemme.
Små gnister i stedet for hede flammer.
Blegnede parykker i stedet for skinnet i en kvindes hår.
Øjeblikkets kærlighed, dr. Reeves. Er det virkelig kærlighed?
En gang ud af tusind, måske.
Og hvor tit ender det med ægteskab? En gang ud af titusind.
- Min sag. - Det må De bevise.
Da vores mænd og kvinder kom til Deres land som allierede-
- var det ikke for at blive fanger.
Vi lever i 1900-tallet, ikke i 1700-tallet.
Hvis jeg må påpege det, så lever vi slet ikke.
De har ret.
Og jeg har fulgt med. Jeg har iagttaget jer englændere.
Jeres krige, jeres politik, jeres foretagsomhed.
Fra skatten på te i 1766-
- til en rapport om England af fem amerikanske senatsmedlemmer i 1944.
Den tiltalte har intet at gøre med hverken te eller senatorer.
Men det havde andre englændere. Er Peter D. Carter en god englænder?
Ja.
Kan De se det her glas?
Af det drak Benedict Arnold Georg den tredjes skål.
Går det itu, fordi det er dårligt, eller fordi det er glas?
Kan papiret rives itu, fordi det er defekt, eller fordi det er papir?
Vi er alle, som Gud skabte os.
Men vores forfædre hjalp til med at forme os.
Juryen bedes bemærke, at jeg er enig.
Deres nåde, må jeg spørge, hvor mr Farlans farfar er født?
- Spørgsmålet er irrelevant. - Var det ikke i England?
- De behøver ikke svare, mr Farlan. - Men jeg vil gerne.
Min farfar forlod England, fordi han ikke kunne lide det.
Og farfar ville have syntes ringere om det i dag. Lyt.
- Her er vi nu på Lords... - Englands stemme, 1945.
...og vejret er mere som cricketvejr nu.
Det er holdt op med at regne, og spillet begynder igen.
Publikum, måske 50.000, har lagt regnfrakkerne og paraplyerne-
- for at nyde spillet, som af mennesker verden over-
- betragtes som mere typisk engelsk end noget andet.
Indrømmer De, at det er en engelsk stemme?
Det var Wally Hamond, som lavede et fantastisk skud mod Miller.
Amerikas stemme, 1945.
- Jeg forstår ikke et ord. - Heller ikke jeg.
Men fra England kan jeg indkalde John Donne, Dryden-
- Pope, Wordsworth, Coleridge, Shelley og Keats...
- ...Tennyson, Bridges... - Og Shakespeare, jeg er med.
- De har indkaldt Peter Carter. - Er han digter?
- Hvis han får lidt tid. - Det er det, vi skal beslutte.
Det kan jeg ikke afvise.
Kan den nye verden vende tilbage til den gamle?
Skal en ung amerikaners livlige humor kvæles af siderne i Punch?
Skal hendes hektiske tempo sættes ned til cricketkampens snegletempo?
Skal hendes hjemlands komfort udskiftes med Englands varme drikke-
- kolde værelser, utætte vinduer, rygende skorstene og dårlige rør?
To millioner huse har ingen vinduer og heller ingen tag eller mure.
Jeg vil gøre det gældende, at retssagen berører Peter Carter-
- ikke gammel historie eller nuværende rør.
Peter Carters karakter er som alle andre skabt af omstændigheder.
Af flere omstændigheder.
Som Franklin sagde: "Af mangel på søm gik skoen tabt-
- af mangel på sko gik hest og rytter tabt-
- af mangel på rytter gik meddelelsen og riget tabt-
- og alt dette takket være mangelen på søm."
- Kender De Benjamin Franklin? - Med George Washingtons ord:
"Stræb efter at beholde den gnist af himmelsk ild, kaldet samvittighed."
- Det kunne en englænder ikke sige. - Hvad var George Washington?
- Samvittighed, mr Farlan. - Er der noget galt med min?
Protest. Jeg prøver bare at beskrive sagen i dens helhed for juryen.
De prøver at påvirke juryen.
Medlemmerne er af mange forskellige racer og nationaliteter.
Jeg kan ikke tro, de interesserer sig for Peter Carters forfædre.
- Heller ikke for utætte vinduer. - Jeg behøver ikke påvirke juryen.
De har allerede forudfattede meninger om Deres land.
Der er ingen jury, som ikke er det. Se på jurymedlemmerne.
- Den første er... - Jean Marie Baro, franskmand.
Er der gået 100 år uden krig mellem de to lande? Den anden...
Gregorius Johannes Boonzarier fra Transvaal.
Boerkrigen, dr. Reeves. Det tredje medlem er...
Ivan Bedij Pusskij. Jeg er russer.
Krimkrigen, dr. Reeves. Og De?
- Chang Gee Min, Peking. - Englands angreb på Kina 1857.
De besatte et ubeskyttet Peking. Og De?
- Bala Tajpai Lal fra Punjab. - Tænk på Indien, dr. Reeves.
Tænk på Indien. Og De? Hvem er De?
James Monahan, irlænder.
Vælg en hvilken som helst ny jury.
Den vil altid have forudfattede meninger om Deres land.
Jeg vil følge anklagerens råd.
- Jeg kræver en ny jury valgt. - Hvorfra, dr. Reeves?
- Hvor som helst, sagde mr Farlan. - Undtagen England.
Hvor ellers sættes individets rettigheder så højt?
I Amerika. Der er de rettigheder umistelige.
Har en amerikaner mere frihed end en englænder?
En englænder tænker helt frit.
Det er ikke det, man tænker og siger men hvornår og til hvem man gør det.
At slå gnister med flint og ildstål over et vådt tæppe er en ting-
- at gøre det over et fyrtøj er noget helt andet.
Et amerikansk barn får friheden ind med modermælken.
Man kan se mere fra toppen af Bostons regeringshus-
- og se flere seværdigheder end fra alle verdens pyramider og tårne.
Ingen røg. Ingen tåge.
Et klart syn fra havets horisont til bjergene i New Hampshire.
Ja. Der er sandheder, som er højere end bjerge og bredere end have-
- som man søger efter fra vores bjergtoppe.
Amerika er det eneste land, hvor en mand er fuldvoksen.
Da vælger jeg en jury bestående af amerikanere.
Amerikanere valgt fra hver gruppe i samfundet.
Hvis en har kæmpet i frihedskrigen-
- skal en anden have kæmpet side om side med os mod vores fjender.
Hvis den tredje kun kan tænke 170 år tilbage i tiden-
- skal den fjerde kunne tænke 170 år fremad.
Jeg vil ikke nægte, at jeg håber...
Nej, at jeg ved, at juryen vil være velvilligt indstillet-
- eftersom jeg hævder individets ret mod systemet.
Men også mod universets evige lov, dr. Reeves.
Intet er stærkere end loven. Hele universet er bygget på den.
Det handler om retfærdighed, ikke om lov.
Jeg beder om en jury bestående af amerikanske borgere.
- Samtykker De, mr Farlan? - Jeg ser gerne sådan en jury.
Juryen bedes rejse sig.
Juryen erstattes af en ny jury.
Robert Dupont, amerikansk borger.
Løjtnant Pete Vanderaeyk, amerikansk borger.
Alexander Barabanov, amerikansk borger.
George Wong, amerikansk borger.
Jefferson Lincoln Brown, amerikansk borger.
Patric Aloysuis Mahoney, amerikansk borger.
Juryen bedes sætte sig.
Den sagsøgtes advokat.
I denne rose er min sag. Hvad er da min sag?
Jeg holder med mr Farlan. Har Peter Carter forelsket sig i de ekstra...
- Lånte, dr Reeves. - ...omstridte timer eller ej?
Er nogen, navnet er uvigtigt, blevet forelsket i nogen?
To unge mennesker mødtes takket være et fejltrin højere oppe.
Nu straffes de for verdens naturligste ting: Forelskelse.
I denne tåre rummes kærlighed, sandhed og venskab.
Disse egenskaber er de eneste, som kan bygge en verden i dag-
- og må bygge en bedre verden i morgen.
Det er min sag. Jeg kræver, Peter Carter får lov at leve.
Vi synes, den sagsøgte og pigen skal have chance for at blive hørt.
Intet er umuligt.
Retten mødes igen.
Vi fornægter ikke tidsdimensionen. De vil ikke forstyrre os.
Juryen vil danne sig en opfattelse af de virkelige forhold.
Det er i orden.
Jeg indkalder major...
Meningeale sammenvoksninger, som binder synsnerven til hjernen-
- i et krydsningssted mellem synsbanerne.
Fortalte jeg om min operation?
Vi vil ikke kontrollere diagnosen. Vi vil forhøre den unge mand.
- Naturligvis. - Indkalder major Peter D. Carter.
- Hej, Peter. - Hvordan går operationen?
Godt. Leiser er dygtig.
Peter Carter, De taler under ed. Forstår De?
- Ja, mr Farlan. - Kender De mig?
Dem tager man ikke fejl af.
Deres smil er ikke uattraktivt.
Charmerede De amerikaneren med det?
- Jeg elsker hende. - Besvar spørgsmålet.
Vil De gentage spørgsmålet, der indeholdt ordet "charme".
Skidt med rækkefølgen. Forsøgte De bevidst at påvirke hendes følelser?
Vi blev forelskede, inden vi mødtes.
De påstår, at De elsker hende.
Kan De bevise det?
- Hvis jeg får 50 år. - Men kan De bevise det?
Kan en sultende mand bevise, at han er sulten uden at spise?
- Vil De dø for hende? - Ja.
Men jeg vil hellere leve.
De er en djævel! Jeg beklager udtrykket.
- Deres vidne. - Ingen spørgsmål.
Ledsager 71.
- Er den unge dame tilgængelig? - Hun sover.
- Juryen bedes bemærke det. - Jeg fik hende til at sove.
- Hvorfor? - Så De kan indkalde hende.
- Juryen bedes bemærke det. - Jeg indkalder hende.
De er i retssagen om Peter Carter.
De er indkaldt som vidne af anklageren. De skal tale sandt.
Denne mand er anklagerens advokat.
- Hvor er De født? - I Boston.
- Kender De denne mand? - Det tror jeg.
- Tror De? - Vi mødtes for nogle dage siden.
De kender ham dårligt nok. Hvorfor tror De, at De elsker ham'
- Jeg elsker ham. - Nonsens.
- Træk den udtalelse tilbage. - Han har ret, Frank.
Kærlighed er ikke fornuftig.
Visdommen trives endnu i Boston. Kan De bevise, at De elsker ham?
- Hvordan? - Vil De dø for ham?
Ja.
Vil De tage hans plads i balanceopgørelsen?
Tro ikke på hende!
De har ikke ret til at spørge...
- Peter, du må adlyde. - Det er et beskidt nummer.
- Det er foragt for retten. - Besvar ikke flere spørgsmål.
Forstår De, at De ødelægger alle chancer for at vinde sagen?
Det er muligt, men I får ikke June også.
Deres nåde. Jurymedlemmer. Jeg er bange for, at han elsker hende.
Deres vidne.
- June, stoler du på mig? - Ja, jeg stoler på dig.
Det er nødvendigt, at du tager Peters sted i den næste verden.
- Er du blevet gal? - Kom med os, hvis du elsker ham.
- Du er gal! - Det er den eneste måde.
- Jeg elsker ham. - Retten må standse ham.
- Tilladt. - June.
Pas på, dr Reeves. I universet er intet stærkere end loven.
Farvel, elskede.
Ja, mr Farlan, intet er stærkere end loven i universet-
- men på jorden er intet stærkere end kærligheden.
Medlemmer af juryen, som Sir Walter Scott altid siger:
I fred stemmer Kærlighed hyrdens fløjte.
I kamp stiger han til hest.
I slot ses han i smukke klæder.
I hytten danser han på grønsværen.
Kærlighed hersker i slot, i mark, i lund.-
Blandt mennesker og blandt helgener.
Kærlighed er himlen, og himlen er kærlighed.
Er juryen kommet frem til en beslutning?
Vi dømmer til fordel for den anklagede.
Klagen godkendes. Nu skal der en ny dato på major Carters mappe.
Kan forsvaret godkende det?
- Er De tilfreds med det, dr Reeves? - Meget generøst.
- Er De enig, mr Farlan? - Er det ikke lidt i overkanten?
Jeg accepterer.
Deres nåde, jeg håber, det ikke skaber præcedens.
- De. - En jævn mands rettigheder.
En usædvanlig mand.
En usædvanlig mands rettigheder. skal altid respekteres.
- Tillykke. - Et interessant tilfælde.
Peter! Glem ikke din bog!
Frank... Frank.
Frank.
- Hej. - Hej.
- Vi vandt. - Jeg ved det, elskede.
Tekstadministration: Broadcast Text København, 2002